Превод: DubNorris SubsTeam bukvi.bg ®
Как мина? - Друг получи работата.
Добре. И без друго не искам да ставаш по-тъмно.
Може да си намеря на бензиностанция.
Пари ли искаш? - Не, имам още малко.
Защо напусна стоматологичното училище? - Не отново...
Мога да те издържам още няколко години.
Искаш ли кафе? - Не, ще спя.
Морето е ужасно. С югозападен вятър.
Имаше мъртво момче на плажа днес.
Вероятно шибан наркоман.
Не се разбираш с баба.
Не е вярно, говорим всеки ден.
Да, но не и както преди. Не я покани за Коледа.
Джеа, трябва да се концентрирам.
Имам интервю и не помня какво да кажа.
Стомахът ми ме боли.
В Милано я наричаха доктор на сиромаха,
защото се грижеше за бедните.
Високото й и стройно тяло беше в черен костюм,
с червен шал, около врата й,
подчертаващо абстрактната й фигура.
Добро утро. - Здравей.
Дъщеря ми е с мен, ще отидем до Гросето.
Ще ви пусна.
Остани го в колата, няма да се бавя. - Ще го изведа на разходка.
Обикновено се събуждам рано,
закусвам, купувам вестници и работя.
Така искам, но в повечето случаи просто седя
и не пиша дори дума. Искам да избягам.
От какво?
Паяк, който видях на стената.
Страх ме е от паяци.
Какво правиш през останалото време?
Чета, ходя до супермаркета. Нищо, като цяло.
А нощес? - Спя.
Имаш ли повтарящи се сънища?
Често сънувам, че вали дъжд
и къщата ми се наводнява,
а аз тичам, като луда, за да запуша дупките,
но винаги излиза нова и нова.
Адо!
Твой ли е?
В Париж, съпругът ти обяви, че ще се върне в политиката.
Да, и аз го прочетох.
След скандала се върна в Италия.
Връзката ви промени ли се?
Не си говорим от години.
В интервютата говори с голямо уважение за теб.
И привързаност.
Свършихме ли?
Ще взема дъщеря си и ще тръгваме.
Съжалявам, ако съм се натрапила,
но редакторът щеше да ме убие,
ако не бях попитала поне един въпрос.
Бивш мъж.
Готова съм, да тръгваме. - Толкова бързо ли?
Да, чака ни дълъг път.
Може ли да изчакаме?
За какво? Казах ти, че свърших.
Гладна съм.
Джеа е факир в италианския. Има 6 са контролното.
Не е вярно, имах 5. - И 5 е хубава оценка.
Да, но в другите предмети не ме бива.
Класът е труден и те бива.
За какво беше есето? - "Ръката".
Колко интересно.
Тя пише поезия.
"Ръката взима, но в същото време и иска."
Как го измисли?
Може ли да остана тук?
Тук? - Защо го каза?
Защо искаш да останеш тук?
Не искам при баба.
Трябва да хвана самолет.
Трябваше да съм при татко за Великден. - Промяна в плана.
Къде отиваш? - До тоалетната.
Съжалявам, ако съм ограничена. Не знам как да се оправям с нея.
Каквото и да кажа, е грешно.
Каква е връзката с баща й?
Миналия път почти е запалила тоалетната.
Да се притеснявам ли?
Искала да види, дали алкохолът може да се запали.
Мисля, че е било нарочно, защото ревнува дъщерята на приятелката на баща й.
Ходила ли е при терапевт? - Да.
Но не е казала и думичка.
Една вечер излязла сама
и казала, че топлината я притеснява.
Намерихме я да спи с кучето си на брега на реката.
Представи си.
Какво би направила?
Нямам деца.
Свърши ли? - Излизам.
Джеа, не се дръж, като дете.
Съжалявам.
Ало, Тулио? Имам проблем с дъщеря си.
В дома на писателката съм. Интервюирах я.
Джеа отказва да излезе от банята.
Не знам какво да правя.
Не иска да отиде при баба си, не знам защо.
Искаш ли да говориш с баща си? - Не.
Отказа. Трябва да хвана самолет тази вечер...
Какво става вътре?
И аз се заключвах в банята, като малка.
Защото баща ми даде кукла на братовчедка ми,
а на мен не даде нищо.
Защо не мога да остана тук?
Притесняваш се, защото мама каза, че съм опитала да изгоря банята.
Не го направих нарочно.
Нека остана.
Не ме познаваш.
Не познавам и баба си.
Дори не ми е истинска баба. - Как така?
Тулио каза, че ще дойде да я вземе,
само че утре. Какво да правя?
Как да ти благодаря?
Има конференция в Бомбай за феминизма,
Рока трябваше да отиде,
но е счупила крака си, затова изпращат мен.
В раницата й има дрехи и домашно.
Това е ненормално. Изоставям дъщеря си.
Тулио ще се обади, преди да дойде.
Ще поддържаме връзка.
Ще ти каже, че е осиновена,
учителят ми каза, че е написала есе за това, но не е вярно.
Ето. Това тук е стаята ти.
Харесва ли ти?
Адо може ли да остане с мен? - Какво?
Кучето може ли да остане? - Не, ще остане на двора.
Дори и през нощта? - Да.
Не обичам да има животни в къщата ми.
Излизам. - Къде?
Навън. Не искам да се изака тук напук.
Мама каза, че си много умна.
Това не означава, че разбираш повече.
Какво означава това? Да разбираш по-малко?
Понякога, да...
Наистина ли живееш в Париж? - Да.
Говориш ли френски? - Да.
Защо дойде тук?
Харесва ми звукът на морето.
Не те ли е страх от самотата? - Не, тя ми харесва.
И на мен ми харесва.
На твоята възраст никога не бях сама. Приятели, училище...
Аз няма приятели.
Защо?
Не знам, никой не ме харесва.
Репортерка дойде с дъщеря си,
за да пише за мен и работата ми,
но искаше да знае за Мишел.
Дъщеря й изведнъж искаше да остане тук.
Налудничава молба, на която отвърнах по налудничав начин.
Какво пишеш?
Книга.
За какво? - За жена.
Ядосана ли си, че съм тук?
Не, защо?
Получи ли работата? - Не.
Може да има работа в супермаркета.
Ще попитам днес.
150 е достатъчно за седмицата. - Не искам пари.
Как така?
Така. - Как оцеляваш?
Помагам на приятел да чистим клубове.
Баща ти се обади.
Каза, че заради снега няма да може
да дойде днес, затова най-вероятно ще дойде утре.
Мама знае ли? - Не се е обаждала още.
Какво мислиш за нея? - Не я познавам.
Притеснява се за дъщеря си. - Майка ми винаги се притеснява.
Може би вината е твоя.
Ще направя закуска.
Ерика не е истинската ми майка.
Какво?
Вярно е, осиновена съм.
Майка ти ли го каза?
Преструва се, че не е вярно.
Откъде знаеш? - Помня.
На колко беше? - Най-вероятно на две.
Не може да помниш такова нещо.
Помня. - Какво?
Бях навън, в камион. Беше нощ.
Имаше много деца и мъртъв кон.
А след това? - Това е.
Може да е било сън.
Имаше циганин, който ни удряше с бастун.
Той ми причини това.
Може да си паднала.
Той го направи.
Юри, колко взе?
В излишък? - 8 грама трева.
Ето 500.
150 за теб.
Следваща задача: 25 гр. от мароканския,
10 гр. от Афганистан
и 5 от коката за стария.
Иска други неща. - Има война сега.
Не може да иска такива неща.
Вземат мебелите и другите...
Не мога да ги взема.
Може да изгорят всичко.
Спомени? От какво?
Когато ми ставаше... Това бяха спомени.
Какво си ми донесъл?
А черният зародиш? - Другия път.
По-добра е от миналия път.
Защо ме гледаш така, Хамлет?
Казвам се Юри.
Отвращавам ли те?
Съчувстваш ли ми? - Не.
Ще ми се наистина така да беше...
Твърде млад си.
Харесваш ли лодките?
Имах лодка. Ходих навсякъде с нея.
Един ден спрях,
индианско момиче ме плени.
Красива, като богиня.
Ожених се. По-точно я купих.
Тогава корабът потъна.
Както и тя.
След това дойдох тук.
За да се погреба.
Трябва да тръгвам.
Блед си, Хамлет. - Казвам се Юри.
Юри си, но от вътре си Хамлет.
Принц без кралство, като мен.
Какво рисуваш? - Паяци.
Не казвай, че ги харесваш.
Те са ми любимите. - Какво им е хубавото?
Нищо не е.
Тогава защо ги харесваш.
Защото са грозни и страшни.
Какво имаш?
Афганистанска.
Тези те чакат.
Страхотно.
Ще разходя кучето. - Добре.
Не отивай твърде далеч.
Има ли нещо за мен? - Не, защото оси кучка.
Хайде, пуши.
Коя е тя?
Какво искаш? - Коя е тя?
Не съм я виждал. - Дете, изчезвай.
Какъв ти е проблемът?
Не искам да убиват удоволствието и да ме гледат.
Тръгвам. - И аз, гладна съм.
Ще я удариш ли?
Джея, лягай. Баща ти ще дойде утре.
"Ще запаля огън, защото е студено."
Причина ли е или сила?
Първо е причината, а после е сила.
Става след това.
А преди това? - Желание да крещя.
Тогава крещи.
Не и пред теб.
Ще тръгна.
С нас ли ще остане? - За няколко дни.
Добро утро. - Аз съм Тулио.
Ариана. Приятно ми е.
Съжалявам, че закъснях. Хлъзгаво е.
Къде ще спи? - В твоята стая.
Няма начин.
Не преигравай.
Каза, че плаши теб също.
Не съм го казвала.
Казах, че е странно момиче.
Има очи на вещица.
Довиждане. - Довиждане.
Искаш ли да ти държа раницата?
Здравейте. - Здравей, Джея.
Здравей.
Кой е гладен? - Аз!
Аз не съм.
Хайде.
Джея, страхотно е!
Трябва да поговорим.
Да ти кажа...
За съжаление не може да се приберем вкъщи.
Изгубих ключовете... Дълга история.
Не казвай на майка ти за това.
Ще останем при Джиневра за няколко дни.
Само за няколко. Тя те обича.
Марта мисли, че си страхотна.
Какво искате? - Хамбургер и картофки.
Салата.
А ти? - Вече ядох.
Има ли варен ориз? - Ще попитам готвача.
Още ли си болен? - Не.
Имах болки в корема. Ерика ми каза да внимавам.
Нали, Джея?
Ще изведа Адо на разходка.
Не напускай паркинга.
Казах й. - Как го прие?
Няма да има проблем.
Марта не я иска в нейната стая.
Къде ще я оставим?
На дивана.
Добре.
Заповядай. - Благодаря.
Може ли масло? - Да.
Къде е Джея?
Ще погледна.
Джея!
Благодаря. - Чао.
Какво стана?
Не искам да стоя в нейната къща.
Нямаше ли да останеш при баща ти? - Къщата му е конфискувана,
защото има незаконен мотел.
Ще взема чадър.
Къде отиваме? - В полицията.
Дори не довърших яденето си.
Да?
Може да е мъртва.
Може да остане още няколко дни с мен
Много мило, но не искам да се натрапва.
Няма проблем.
Не знам дали Ерика ще се съгласи.
Ще й пиша.
Добре.
Идеята е добра.
Задръж.
Джея е отишла при Ариана.
Каза, че ще остане там за малко.
Може да остане. - Само ти казвам.
Ако не ти е проблем, значи и за нас няма.
Какво каза Джея?
Иска да говори с теб.
Здравей.
Да, всичко е в раницата ми.
Няма нужда да идваш.
Виж колко съм секси.
Изглеждаш ужасно. - Виж кой го казва...
Какво мислиш за мен и Америка? - Страхотна двойка.
Някой е ядосан.
Усмихни се.
Разкарай се. - Хайде.
Тя се върна.
Защо идва все тук и прецаква всичко?
Харесала те е, Америка.
Защо винаги прецакваш кефа ни? - Може да е самотна.
Америка, поискай да ти я покаже.
Те я дете, глупако.
Само дете ще ти я покаже.
Отвратителен си.
Здравей. - Здравей.
Как се казва кучето?
Адо. - Каква порода?
Смеска е.
Чу ли? Роднини сте.
Влез вътре. - Беше време!
Не ми каза, че ще излизаш.
Бях отпред, не далеч.
Не искам да излизаш при тях. - Защо?
Те разбиха пейките.
Видя ли ги? - Не, но знам, че бяха те.
Всяка нощ съсипват нещо,
онази сутрин отпред всичко беше в боклук.
Спрете с шума, моля.
Мястото е обществено!
Не е и твое! Съобразявай се с другите!
Каква кучка. - Какво каза?
Да вървим.
Да я оставим да победи? - Мацинга е прав.
Тя не отговаря за това.
Мислиш ли, че бях груба с децата?
Права си... Горките те.
Трябва да ги съжалявам.
Аз не ги съжалявам. - Харесват ли ти?
Не са направили нищо нередно.
А тогава кой съсипа пейките?
Не си ги видяла.
Да, но обикалят тук и знам как говорят.
Дори не могат да кажат едно изречение правилно.
Странно, няма тръби тук.
Отоплителните тръби не са тук.
Защо има петно?
Може да тече отнякъде и да стига до тук.
Водата поема по различни неща.
Излизам отвън. - Не се скитай.
Това е Пако. - Здравей.
Не е късно да стана майка.
Но е тук само за малко.
Трябва да й обяснявам всичко.
Всички жени са заплаха.
Опитваш се да я успокоиш, но става по-зле.
Страх ме е, че ще го изкара на сина ни.
Няма.
Откъде знаеш? - Минала съм през това.
Минаха три години, а все едно беше вчера.
Обърках всичко.
Не обърквай нещата вече.
Наглеждай петното.
Джея, какво правиш тук?
Нищо, гледам!
Не се скитай, без да ми кажеш!
Не съм, стоях само тук!
Хайде, ела тук.
Защо ти харесват децата?
Защото са свободни. - От какво?
Просто свободни.
Искам да ти покажа нещо.
Виждаш ли я? Тя е Анна Кулишоф.
Родена е в Русия, имала е богато семейство.
Напуснала ги е и е дошла в Италия при група революционери.
Тя е била свободна.
Отново са тук.
Ще спрете ли? Хората се опитват да спят!
Защо не млъкнеш най-накрая?
Писна ми!
Взяка вечер...
Какво очакваш да направя?
Не са детински лудории...
Казвам ти, че съсипват пейките и площада.
Добре, благодаря.
На кого се обади?
Познай.
Полицията? - Точно така!
Какво казаха? - Идват насам.
Полицията е тук!
Какво правите?
Сега ще поспим.
Лека нощ.
Разкарайте се от тук!
Не искаш ли бисквитки?
Защо се сърдиш?
Ало, мамо?
Всичко е наред.
Ще чакам отвън, когато свършиш ела.
Малко е високомерна.
Внимавай, кучко.
Виж какво са направили!
Кой каза, че за били те?
Шегуваш ли се?
Провокира ги.
Накарах ги да спрат да вдигат шум посред нощ.
Глупаво е!
Обади се и на полицията. - И какво?
Нарекоха ме кучка снощи.
Чу ли ги или не?
Отговори ми!
Да.
Тогава тръгвай.
Видя ли, че те го правят.
Не, тогава съм спала.
Щом не си ги видяла,
не може да направим нищо.
Както и за пейките, нали?
Няма доказателства.
Кой друг може да е? Сигурна съм!
Дори и ме обидиха!
Как?
Нарекоха ме кучко.
Ами... - Какво?
Ако трябваше да се намесим след всяка вербална обида...
Мислите ли, че е нормално?
Ами...
Ти какво мислиш? - Тя няма нищо общо.
Чу ли ги?
Не.
Чу ли да ме обиждат?
Не.
Защо излъга? - Не излъгах.
Каза нещо на мен, а друго на полицая.
Няма да ги издъня. - Става дума за истината!
Казах истината. - Да, все едно си осиновена.
Какво?
Майка ти каза, че го казваш, за да ти обърнат внимание.
Ще спрете ли?
Не е нощ.
Не е, но нарушавате обществения ред.
Не може да правите каквото искате.
Казах на полицията за графитите тук.
Какви графити?
Ще спрете ли?
Наистина дойде!
Двамата сте задници!
Какво направи?
Накарах ги да напуснат.
Да не вдигна полата си?
Казаха, че ще напуснат, ако си покажа гащите.
Направи ли го? - Да.
Знаеш ли какво си направила?
Какво? - Искат да те унижат!
Не може да се поставяш в такава ситуация!
И ти си в такава. - Защо?
Защото те е страх от тях.
Така ли?
Спри.
Изчакайте!
Последните й дни в ареста във Флоренция бяха мъчителни.
Беше заключена в клетка.
Беше изправена на двора.
Отказаха й всякакъв вид контакт
със семейството й и другите затворници.
Беше й забранено да пише това, което мисли.
За нея това беше най-непоносимо.
Баба ти е ядосана. - Не ми е баба.
Ела с нас. - Къде?
Някъде, където не ни се карат.
Качвай се.
Виж кой е тук.
Здравей. - Здравейте.
Защо е тук?
Ходеше сама и ме попита дали може да дойде.
Седни.
Как се казваш? - Джея.
Не е ли кучешко име? - Означава "Земя".
Пушила ли си преди. - Не.
На колко си?
Единадесет години. Имам предвид 13 години.
Спри да лъжеш. - Къде живееш?
В Рим. - И не си пушила трева?
Не му обръщай внимание.
Може ли да опитам?
Трябва да вдишаш и да задържиш.
Не може да откъсне очи от теб.
Искам да ти покажа нещо.
Добро момиче.
Имаш ли приятел?
Не. - Искаш ли да излизаш с мен?
Спри да се смееш!
Не с теб. - Не ме ли харесваш?
Искаш ли да опитаме нещо? - Какво?
Пий това.
Кое е хубавото? - Изчакай и виж.
Джея!
Защо не искаш да излезем?
Плачеш ли?
Да, луднала е от теб.
Отвращавам ли те?
Кажи го.
Кажи го!
Не.
Можеш ли френска целувка?
Искаш ли да ме докоснеш?
Не, благодаря.
Къде беше? Търсех те навсякъде!
Навън. - С онези деца ли?
Не, сама.
Адо избяга, когато го освободих на плажа.
Хайде.
Всичко наред ли е? - Да.
Обадих се на баща ти.
Каза ли му да ме вземе?
Иска да говори с теб.
Сега?
Да, сега.
Какво стана? - Нищо, Адо избяга.
Ариана те е търсила с часове!
Къде си? - В болницата.
Не мога да дойда сега.
Ще пратя Джиневра да те вземе.
Не искам да си тръгвам.
Това беше в жлъчния ми мехур.
Три сантиметра!
Заспа ли?
Не искам да съм нахална, но ми кажи какво стана.
Беше с онези деца, нали?
Казах ти вече. Адо избяга.
Не ми ли вярваш?
Не знам.
Остави вратата отворена.
Добре.
Джея изчезна за дълго време днес.
Намерих я да ходи замаяна по пътя.
Мисля, че е била с онези деца.
Сигурно е станало нещо лошо.
Трябваше да съм настоятелна, да я заведа в болница и да кажа на родителите й.
Не направих нищо.
За да съм дискретна ли?
Едва ли.
Добро утро.
Здравей.
Защо толкова рано? - Пазарувах.
Кафе? - Вече пих.
Трябва да говорим.
Давай.
Седни.
Срещнах друг в клуба.
Продавач от север.
Жена му е умряла преди две години, иска да живея с него.
Какво каза? - Че ще помисля.
Исках да говоря с теб. - Защо?
Защото си мой син.
Прави това, което искаш.
Може да дойдеш с нас. Има огромна къща във Варезе.
Няма какво да правя там. Имам постоянна работа тук.
Така ли? Къде?
В супермаркета.
Започвам другата седмица.
Защо не ядеш?
Не съм гладна.
Какво ще правим днес?
Направи ли си домашното?
Знам, че искаш да си тръгна.
Не съм казала нищо.
Не знам къде е била или какво е станало. Не ми казва.
Какво? Казах на съпруга ти...
Сега има друг проблем...
Не мога да се справя с нея вече.
Кога ще дойдеш?
Добре, става.
Най-добре ти й кажи.
Благодаря.
Чао.
Здравей, мамо.
Защо толкова скоро?
Не съм направила нищо.
Не искам да си тръгвам.
Здравей. - Ариана не е вкъщи.
Ще й кажеш ли, че дойдох? - Да.
Здравей!
Как е петното? - Няма го.
Останах при брат си.
Не съм виждал сина си от три дни.
Говорих с психиатър. - Какво каза?
Трябва да я убедя за помощ.
Ще е по-лесно, ако се знаеше какво й е.
Но женските нарушения са по-загадъчни от мъжките.
Не е лесно да се определи.
Ще ме прегърнеш ли?
За малко. Ще отмине.
Благодаря.
Чао.
Ще тръгваме ли, студено е?
Може ли да останем още малко? Последният ден ми е.
Явно бандата е разделена.
Той не е в бандата. - Винаги е с тях.
Не му харесва да е с други. - Така ли?
Откъде знаеш?
Просто знам.
Сигурно е влюбен в мен.
Може би.
Била ли си влюбена?
Много пъти, когато бях дете.
След тогава пораснах и срещнах съпруга си.
Говори ли с него?
Разбира се. Иначе как щях да се влюбя?
Не мисля, че е нужно да се говори, за да се влюбиш.
Да, но е по-добре да говорите,
за да избегнете неприятни изненади.
Влюбваш се в някого, защото го познаваш.
Не го опознаваш с приказки,
а като го гледаш и знаеш всичко.
Не ми се е случвало.
Затова явно се сблъсках с неприятни изненади.
Лека нощ.
Знаеш ли къде да те заведа?
Да.
Не те ли е страх?
Не.
Още ли си тук?
Обличай се, майка ти ще е тук скоро.
Сънувах нещо.
Така ли? Добър или лош сън?
Добър, но накрая умрях.
Къде е тя? - Оправя се в стаята си.
Имаш ли идея какво може да е станало?
Мислех си. - Какво си мислела?
Снощи Джея започна да танцува.
Добре...
Когато я питаш къде е била, какво казва?
Навън с кучето. - За четири часа?
Грешката е моя, не знам как да се справя с тях.
Не ги разбирам. - Джея е странно дете.
Ти си майка й, може да ти каже.
Съмнявам се.
Благодаря за всичко, довиждане.
Довиждане.
Време е да се сбогуваме.
Ако момчето пита за мен...
Кажи му, че съм си тръгнала, но ще се върна.
Добре, ще му го кажа.
Почти готова. - Не бързай.
Няма нужда да бързаш.
Винаги бърза.
Майка ти каза, че си напуснал училище.
Търсиш ли работа?
Не. Приемам всичко, което ми предложат.
Имам малка компания с оборудване.
Не е голяма, но изисква много пътуване.
Дори и в чужбина. Има доста нови хора.
Кажи, ако си заинтересован.
Благодаря, но не обичам да пътувам.
Повечето деца на твоята възраст обичат.
Искаш ли кафе? - Да.
Благодаря.
И аз имам син.
Рядко го виждам. Живее в Белгия, Фабио.
Готова съм.
Ще ги оставя в колата.
Юри ще ти помогне. Само да взема няколко неща.
Няма нужда, мога сам.
Беше ми приятно.
Надявам се да се видим скоро.
Какво мислиш за него? - Не знам, не говорихме много.
Ще се справиш ли сам? - Не съм бебе.
Ще се върна след седмица.
Или по-скоро, ако ми писне.
Панталоните ти са там, извади ги.
Не се притеснявай.
Има месо във фризера.
Имам изненада за стария.
Здравей.
Ще ги подготвиш ли? Огледалото на масата.
Знаеш ли го?
Той е легенда, пътник, който знаел света.
Непреводимото заглавие: "Ос Кус де Джудас."
На италиански се превежда: "Без анален секс."
Искаш ли да я прочетеш?
Вярно, няма нужда да четеш, Хамлет.
Учиш в най-доброто училище. Улицата.
Добре.
Намерих я.
Царят на наркотиците!
Само този път, няма повече.
Това ще е последният път, напускам.
За къде?
Ще започна да пътувам, като преди.
Не би ли искал да напуснеш?
Смяната няма да промени това, което сме.
Станал си философ, Хамлет.
Казвам се Юри.
Не сме никакви отвътре.
Пълни сме с призраци, заради които сме станали лъжци.
Мислеше за далечните години...
Все едно животът не беше за нея,
а за някой друг. С друго име и съдба.
Здравей.
Видя ли вълните? Ще ходиш ли?
Не и днес.
Къде са другите?
Не съм чувал Мацинга от дни, а Дора е изчезнала.
Не дойдоха на площада. - Изплашиха се до смърт.
Побързай, още една чака!
Добре, ще се видим.
Защо дойде да ме видиш?
Просто минавах.
Ще се видим ли довечера?
Не, зает съм.
Свърши ли с домашното по история?
Да, трябва да го преразгледам.
Ало? - Виждала ли си момчето?
Не.
Не е ли бил на площада? - Не.
Като го видиш му кажи онова, което ти казах.
Разбира се.
Чао. - Лека нощ.
Здравей.
bukvi.bg ® Bulgarian Translator Zone 2015